Vad fan?
Alla borta?
Omöjligt att bekräfta! Inga signaler från kragarna!
Hackers?
Ljudmonitorerna är döda!
Inga tecken på explosioner!
Vad i helvete!
Ett starkt elektromagnetiskt fält i zon G.
Vi bekräftar det nu.
Vad fan är ett elektromagnetiskt fält?!
Dag två - 24/12 - 0:40
Nanahara Shuya?
Vad tänker du göra med oss?
Vill du avsluta spelet? Det är helt OK med mig!
Nog nu!
Du! Kom hit!
Sitt!
Rör dig inte! Det kan explodera!
Svara mig!
Vad vill du med oss?
Varför kom ni till den här ön,
klädda för strid?
Kallar du det att slåss?
Kom till din jävla poäng!
Vet du namnet på det här vapnet?
Det är en AK47, Automat Kalasjnikov.
Den internationella symbolen för gerilla motstånd.
För tre år sedan överlevde jag ett tidigare spel, tillsammans med en annan flicka.
Vi lämnade detta land We got out of this country
och åkte till ett land som har haft pågående gerillakrig i över 20 år.
Gränsen svämmar över av fyra miljoner flyktingar...
Med svår inflation...
Ruiner står kvar efter bombningen...
Livsomständigheterna var långt värre än mina förväntningar.
Men även under de hemska villkoren,
var deras leenden alltid fyllda med stolthet.
Barnens öppna leenden...
Och?
Vad fan har det med oss att göra?
Vad kämpar ni för nu?
Lyssna, dödar ni mig är spelet över.
Men skulle er kamp vara slut?
Kan ni bara glömma allt det här och återgå till era gamla liv?
Vad är det då ni kämpar för?
De dog allihop på grund av er!
Vi kommer att fortsätta kämpa,
om vi så måste kämpa mot varenda levande vuxen i denna värld.
Tills dagen kommer då vi än en gång kan le
likadant som de barn vi en gång såg.
Shuya! Specialtrupper närmar sig vår position.
Nu kör vi!
Tillbaks till vårt gömställe!
Alla vi som är här har överlevt ett spel eller förlorat familj.
Vi är inte era fiender.
Vi sticker.
Du med.
Vänta, Jin.
Hör du!
Taku!
Ni ungar håller er här bakom! Göm er!
Jag hade inte en jävla aning om vad din poäng var för något.
Hur känns det?
Att mörda andra, To murder others,
för att själv överleva. Hur känner du dig?
Du bara siktar med pistolen och skjuter!
Det här är vad som krävs för att överleva.
Yuuma!
Ner!
Basen! Det här är Mamiya!
Eleverna har gått över till terroristerna!
Vi blir slaktade! Skicka förstärkningar!
Skicka förstärkningar! Nu!
Magistern!
Magistern?
Skit!
Ni är bara ett gäng snorungar!
Fan, du fick mig!
Jag har...
också en familj...
Dag tre - 25/12 - Juldagen
Regnet fortsatte falla.
Nozomi..
Häng kvar Nozomi, Nozomi!
Med endast de döendes klaganden,
ekandes tungt i våra sinnen...
Nozomi!
Sagisawa!
Sagisawa!!
Förlåt mig!
Jag... jag...
Överlev...
Alla ni...
Överlev...
Glöm inte...
...bort mig.
Glöm inte... bort...
Nozomi! Nozomi!!
Sagisawa!
Flickor #06 SAGISAWA Nozomi DÖD - 10 kvar.
Vi har förlorat ännu en vän.
Vad är det meningen att vi skall göra nu?
Svara mig!
Det finns inget svar.
Du måste söka efter ett.
Taku!
Vi hade aldrig någonstans vi kunde ta vägen.
Jag visste det hela tiden.
Ingenstans att komma hem till.
Det här är krig, eller hur?
Vi kämpar allihop för våra liv!
Men dör man är man bara ännu ett ljus!
Till och med de stackars små barnen.
Ni är alla likadana!
Ni är inget bättre än de vuxna!
Hur jag önskar att det här kriget kunde ta slut...
Jag frågar mig hela tiden:
Hur kan jag svara för alla de som har dött?
Jag vet inte.
Men oundvikligen, växer vi alla upp till vuxna.
Det bästa vi överlevande kan göra,
är att fortsätta minnas de som har dött.
Hela tiden ,för alltid. Till och med när vi är vuxna.
Hallå?
Hallå...
Hallå!
Vad gör du?
Jag har sagt åt dig att knacka.
Du stinker.
Kom inte in hit.
Lyssna, idag är din födelsedag, eller hur?
Jag tänkte att du, din mor och jag kunde gå ut någonstans.
Du är den värsta...
Vad?
Min födelsedag var igår.
Den är väl idag?
Den var igår!
Ut med dig bara.
Lyssna, Shiori...
Har du fortfarande nåt att säga.
Vad?
Jag antar att jag borde...
göra det här, eller hur?
Vilken idiot.
Det som folk fruktar mest,
är inte förmodligen inte döden.
Det är att bli bortglömda.
Vi är alla här nu.
Vi villa alla känna någon.
Du kommer att bli bra.
Du tappar inte humöret hela
tiden för att du är sjuk, Takuya.
Om du får vänner här på skolan
så kommer du att må bättre.
För att alla barnen här är precis som du.
Jag lovar att komma och hämta dig.
Snälla, kör nu.
En dag kommer de allihop att försvinna.
Familj, vänner...
Men jag kommer alltid att finnas vid din sida.
Jag kan inte göra någonting för dig,
men jag kommer att finnas där för dig.
Jag lovar...
Nobu,
Kawada, allihop...
Jag har väl inte fel?
Jag kämpar vidare...
med de bästa av er, eller hur?
Är du OK?
Mimura-san!
Spring!
Skit!
Att spränga några personer i luften
ändrar ingenting i det här landet.
Men jag vet inget annat sätt.
Överlev det här! Och blicka inte bakåt!
Och då, lättade äntligen regnet.
Hur mycket blod har spillts?
Hur många tårar har gråtits?
Alla våra vänner som har kämpat vid vår sida
är döda, dödade inom de sista tre åren.
Men liksom rättvisan aldrig kan övervinnas
kommer vi terrorister aldrig att försvinna, hur onda de än anser oss vara.
För att vi vet
att en handfull vuxna, en handfull nationer,
själviskt definierar freden och friheten i denna värld.
Men vår värld är mycket mer komplicerad än så.
Denna värld har 6.3 miljarder personer som lever sitt liv
på 6.3 miljarder olika sätt,
6.3 miljarder olika sorters fred,
6.3 miljarder olika sätts frihet,
6.3 miljarder olika krig och ondskor.
Ingen har nått fred utan att ha kämpat för det.
Bakom varje fred finns det en flod av blod, svett och tårar.
Det sänds live till globala värddatorer världen över.
Men om vi vänder våra ögon från den
delen av historien och överger den,
då kan fred lika gärna
vara hundskit.
Hundskit, va?
Japan,
Kina,
Nord Korea,
Guatemala,
Indonesien,
Kuba,
Kongo,
Peru,
Laos,
Vietnam,
Kambodja,
Grenada,
Libyen,
El Salvador,
Nicaragua,
Panama,
Irak,
Somalien,
Bosnien,
Sudan,
Jugoslavien,
Afghanistan.
Alla världens barn!
Ni må vara ensam, men det är dags att sluta vara rädda.
Till alla övergivna barn på jorden:
Låt oss enade resa oss upp,
och slåss tillsammans!
Vi kastar de gamla reglerna och ger oss av mot ett land långt, långt borta.
Till alla de vuxna som stal vår frihet och förtryckte oss
sänder jag inatt detta budskap:
God Jul!
Wild Seven,
Nanahara Shuya.
Evakuera!
Är du OK?
Ta hand om babyn.
Ta hand om barnen...
Vem avfyrade missilen?!
Vi undersöker fortfarande!
Magistern! Du har ett samtal!
Vem fan är det?
Det är...
Premiärministern.
Koppla igenom honom.
Ja, sir.
Hejsan, magistern. Vilken röra, va?
Vem tror du avfyrade den där missilen?
Äntligen gjorde vi DET DÄR landet förbannat.
Jag fick ett samtal från deras President. De tänker attackera om 12 timmar.
Vad fan är det som pågår med din klass?
Vad väntar du på?
Än sen om ett dussin ungar dör? Det spelar ingen roll!
Avfyra en missil och spräng hela jävla ön!
Menar du verkligen det?
Du förvånar mig.
Jag trodde att du var en fullt vuxen man
som skulle korsat gränsen för länge sedan.
Du förstår väl?
Det finns bara två sidor. Vinnarna eller förlorarna.
Vilken sida är du på?
Slåss tillsammans med DET landet för FRIHET och RÄTTVISA...
Skippa skitsnacket, din mördare!
Va? Vad sade du?
För ett halvt århundrade sedan,
liknade DET landet vårt med en tolvåring.
Hur gammalt är då DET landet nu?!
Om något land gör dem förbannade, då bombar de dem bara!
Kallar du det vuxet uppförande?!
Lyssna, hela världen styrs av just DET DÄR landet!
Och vem fan gjorde det valet?
Vad fan gör då du där
Jag förstår. Synd. Jag hade hopp för dig.
I kraft av mitt ämbete som Premiärminister befaller jag de beväpnade trupperna.
Förbered för strid omedelbart.
Innan DET landet avfyrar sina missiler
vill jag ha varenda terrorist på ön, och speciellt Nanahara Shuya,
DÖDAD!
Lystring!
Givakt!
Taku!
Taku
Takuma.
Kuze.
Är du OK?
Jag kan inte direkt röra mig.
Men vi måste tillbaks.
Annars blir Nao orolig.
Du är skadad.
Spara på krafterna.
Så ironiskt...
Vad?
Jag har väntat länge på att kunna tala med dig ensam, Takuma.
Min önskan blev äntligen uppfylld... Men det här...
Jag var redo att dö när som helst...
Men... men... nu...
Kuze!
Flickor #05 KUZE Haruka DÖD - 9 kvar.
Nåt att dricka?
Nej tack.
Det är nästan gryning.
Vår strid mot de vuxna börjar snart.
Under de sex månader vi har varit här
har vi funnit en tunnel.
Den kan leda till fastlandet.
Ta barnen och fly.
Men ni då?
Vi stannar här och drar på oss fienden.
Detta är ingen plats för er.
Den verkliga kampen ligger framför er.
Att verkligen leva livet
är 100 gånger svårare än att dö.
Den sista morgonen - 26/12 - 5:40
Sakai vid punkt B här.
Bemannat och redo.
Punkt C här. Förberedelserna är OK.
Shuya.
Jag skall slåss här tillsammans med er.
Jin.
Ge mig din pistol.
Tag denna Kalasjnikov som jag fick av Mimura-san.
Du vet hur mycket det här vapnet är för mig...
Jag ger det till dig.
Skydda de andra.
Shuya...
Jag vet att ni kommer att gå vilse många gånger,
men vad ni än gör, får ni aldrig,
någonsin, ge upp.
Dags att ta farväl.
Syrran...
Jag...
Jag kommer aldrig att glömma dig.
Vad är det?
Du borde också gå.
Jag stannar här. För att se detta till slutet.
Avvakta...
Inte än...
Närmare... Inte än...
Inte än...
SKJUT!
Kazama!
Taku, vad är det?
Jag...
Jag förstår inte saker speciellt bra, och jag vill nog inte heller göra det.
Men om jag flyr nu,
vänder jag någonting viktigt ryggen.
Vill du gå tillbaks?
Jag kan inte gå tillbaks, jag lovade Shuya.
Jag...
Vad skall jag göra?!
Bestäm själv.
Jag är med.
Kyoko-san!
Jag har alltid älskat dig!
Gå då.
Ja!
Förlåt mig, jag får dig alltid att oroa dig.
Vi träffas väl igen, eller hur?
Självklart!
Jag skall bara finna ett svar.
Kaido!
Vad gör ni idioter här?!
Vi är med i det här tillsammans!
Shibaki!
Ingen fara...
Jag är glad att du är min vän.
Gå. Nu...
Shibaki!
Nu eller aldrig!
OK, då kör vi!
Gå!
Taku-chan!
Ge min kärlek till Kyoko.
Osamu!
Dags att dra!
Aj!
Pojkar #03 KASAI Osamu. Pojkar #06 SHIBAKI Masami DÖDA - 7 kvar.
Sakai!
Det är jag.
Vad är det här?!
Vad i helvete gör ni här?
Varför kom ni tillbaks?!
Det är inte över än, eller hur?
Skall ni inte slåss till slutet?
För att hedra de som har dött?!
Sakai! Vänta, Sakai!
Sakai!
Shuya...
Vi har bara börjat att kämpa, eller hur?
Sluta inte.
Fortsätt kämpa.
Sakai! Sakai!
Shuya!
Fortsätt!
Maki...
Ni också!
Jag måste slutföra det här!
Skynda!
Vi sticker!
Maki!
Haruya...
Tja!
Så, du är Nanahara Shuya?
Jag är Takeuchi Riki.
"Vi förklarar krig mot alla vuxna".
Jag måste medge
att du är modig.
Varenda vuxen i världen vill se dig död.
Från och med nu måste du leva med de liv som du har tagit.
Inklusive min dotter, som dog i din terroristattack.
Ingen av oss har någonstans vi kan kalla hem.
Pojkar #01 AOI Takuma-kun
Flickor #04 KITANO Shiori-san
En fråga:
Finns det bara ett vinnande och ett förlorande lag i livet?
Är det verkligen sant?
Gå.
Ni finner endast svaret genom att leva era liv.
Jag...
Jag ville alltid spela rugby med er ungar...
Bara gå.
Tre...
Två...
Ett...
Gå!!!
Hörrni, kolla!
Det är ett ljus.
Kom igen!
Häng kvar!
Kan jag fråga dig... någonting?
Flickan i mitten på tavlan...
Nakagawa Noriko.
Hurdan är hon?
Vem är du?
Kitano Shiori.
Jag är dottern till läraren dödade.
Noriko är...
en som alltid tittar dig rakt i ögonen och ler öppet.
Om du verkligen hatar någon så måste du vara redo att ta konsekvenserna.
Förlåt mig...
Jag...
kallade dig inte...
en endaste gång,
min egen far, för "Pappa"...
Flickor #04 KITANO Shiori DÖD - 6 kvar.
Skit, inga kulor!
Kitano!
Hör du, Kitano!
Det här är det sista vapnet.
SPELET ÖVER 6:45 - Spelet ogiltigt
Shikano-Toride Junior High School 3B Pojkar #01 AOI Takuma Pojkar #05 SAKURAI Haruya Flickor #01 ASAKURA Nao Flickor #03 KAKEI Kyoko Flickor #08 SHINDO Risa Flickor #13 HASUDA Mayu 6 överlevande kvar.
NANAHARA Shuya: STATUS OKÄND
Tre månader senare, vår.
Jag kan inte tro det! Det är Takuma!
Nao!
Shuya...
Jin...
Noriko...!
Welcome back.
Än en gång fanns det ingenting jag kunde göra.
Vet du?
Till och med i detta land, som har varit i krig i 20 år nu,
kommer alltid en vacker vår tillbaks igen.
Det finns ingen årstid som inte återvänder.
Vi ses.
Visst.
Allihop, vi är alla vänne.
Var som helst.
När som helst.
Vägen vi har valt att färdas
är svår och lång.
Men vi vet att vi har vänner
varhelst vi väljer att färdas,
och att vi kan färdas
hur långt vi än vill.
Vi har en framtid,
så länge vi vill ha en.
MAEDA AI som Kitano Shiori
OSHINARI SHUGO som Aoi Takuma
AKAI AYANA som Asakura Nao
SUENAGA HARUKA som Kuze Haruka
ISHIGAKI YUUMA som Sakai Mitsugu
KANBE MIYUKI som Kakei Kyoko
KIKAWADA MASAYA som Makimura Shintaro
MAKI YOKO som Hayada Maki
ITO TOMOKI som Kurosawa Ryo
KATO NATSUKI som Sakurai Saki
MAEDA AKI som Nakagawa Noriko
TAKEUCHI RIKI som Magister Riki
SONNY CHIBA som Mimura Makio
TSUGAWA MASAHIKO som Premiärministern
MITA YOSHIKO som Takuma's mor
KITANO "BEAT" TAKESHI som Magister Kitano
Regisserad av KENJI och KENTA FUKASAKU
Denna film är ej verklighetsbaserad och eventuella likheter, såsom t ex namn, är endast sammanträffanden.
Svensk översättning: Andreas "s13" Svalås
Ursprunglig timing: Dust Off